А що ви думаєте про вічне кохання?
Досить часто ловлю себе на думці, що справжнє кохання по нашим земним вулицям не ходить. Бажання жити в парі, ділити на чоловіче та жіноче у відносинах можна пояснити зручністю. Скільки логічних висновків щодо кохання, як фізичної та духовної потреби, що інколи сумніваюся у доречності таких слів, як "Вічне", "До скону", "В усіх життях".
Щоб заповнити порожнечу в середині, ми чекаємо великої справжньої любові. Як пояснює психологія, людина шукає тієї єдності, яку втрачає після народження, стаючи окремою особистістю. В цьому є сенс. Але інколи так хочеться вірити, що та порожнеча просто вільна частина душі, яка чекає своєї конкретної людини. Що кожен з нас приходить в цей світ до когось, і ми не самотні, навіть коли цього "когось" нема поряд, бо десь він точно є. І що це коротке життя не єдине, в якому є змога зустрітися.
Пам'ятаю як читала Баха "Міст через вічність" і не розуміла, чому почуття автора так глибоко в мені відкликаються. Я ж бо була за теорію зручності та логічних пояснень усього на світі. А книга розпочинається тим, що парубок чекає дівчину, яку ще ні разу не бачив, і навіть не впевнений в її існуванні, але точно знає, що на неї варто чекати. Це викликало іронічну посмішку. До якогось часу. Поки порожнеча в моїй власній душі не стислася до розмірів маленької крапки, а потім і взагалі розчинилася у почуттях. У почуттях до людини, яку я кохала і раніше, але не відразу змогла прийняти своє "Вічно", бо занадто керувалася логікою.
Тепер я пишу історії, в яких головним почуттям є далеко не пристрасть, а те саме "Вічно". Від якого вогонь в середині не лише палає, але і зігріває, даруючи сірим будням кольорове тепло. Про такі почуття моя нова книга Колючка для Біса. Буду рада, якщо заглянете.
Хотіла би почути, що кожен з вас думає на тему справжньої любові. Безкорисливої, абсолютної, вічної, яка несе свій вогонь від життя до життя та навіки поєднує одну людину з іншою. Може лише заради неї і варто жити?
3 коментаря
Щоб залишити коментар, увійдіть в обліковий запис
УвійтиПривіт! Кохання - це прекрасно) Моя думка - треба завжди віддаватися цьому почуттю, бо лише воно рухає цим світом) Дуже люблю читати книги про різне кохання - вічне, мимовільне, таємне, практичне, платонічне, еротичне, заборонене, неочікуване....
Марія Солошенко, Цікаво звучить)) для одного вічного життя занадто коротке) хочеться різного))
Також читав "Міст через вічність". Також дивував герой який чекав чогось особливого. А коли знайшов то не був впевнений що це вона. Але довірився відчуттям і не пошкодував =)
Андрій, Коли довіряє почуттям рідко шкодуєш) мені так здається)
Кохання - це...
Напевно, не можна розповісти про нього словами. Ти відчуваєш, що воно є і все... Сонце світе ясніше, грім здається казковим, дощ теплим... А кохана людина рядом і більше нічого не потрібно ...
Альона Кривогуб, Ви найприємніший мій читач)) сподіваюсь і інші мої історії вас надихатимуть)
Видалення коментаря
Ви дійсно хочете видалити повідомлення?
Видалити СкасуватиКоментар буде видалено назавжди.
Блокування коментування
Ви дійсно хочете заборонити можливість коментування?
Заборонити Скасувати