Після того, як Амір втратив свідомість, в кімнату увірвався Головнокомандуючий Першого Загону.
- Князю, навколо замку зібралось військо на чолі з Володарем. Він вимагає вашої з ним зустрічі або все навколо буде знищено, - почав говорити Анріель.
- Можливо, твій батько хоче приховати той факт, що втратив сили і став слабшим, знищивши одного з найсильніших своїх супротивників чужими руками. Він ще не знає, що твоїм maalum став я. Про це нікому не відомо. Ходімо, Меланіка, зустрінемося з ним разом. Настав час оголосити про нас, - відповів на це Даніель, розвертаючи мене до дверей.
- А як же Оля? Для мене вона важливіше, - відповіла я, не маючи наміру залишати подругу, доки вона не прийде до тями.
- Не хвилюйтесь, Меланіка, я догляну за ними, а ви вирушайте до Володаря. Все ж від цього залежить життя багатьох руарів і не тільки, - запропонував Анріель.
- Він має рацію, Мел. Ходімо? - запитав Дан, подаючи мені руку.
- Гаразд, гаразд. Ходімо вже. Тільки давай швидше, - здалась я, приймаючи його руку.
- Коли дівчина прокинеться, негайно повідомити мені, - наказав Дан і ми увійшли в воронку порталу.
По інший бік порталу нас чекало шокуюче видовище. Військо Володаря напало на замок. Вони не стали чекати відповіді Князя. Ми стояли на оглядовій стіні та бачили, як безліч руарів в бойовій іпостасі і людській подобі б'ються один з одним, як течуть ріки крові. Це було настільки жахливо, що у мене зупинилось серце і кілька хвилин я перебувала в подобі трансу.
***
Ось я вже стою на цій самій стіні і бачу бій двох сильних руарів в бойовій іпостасі: один - темний, покритий кров'ю безлічі побратимів, більший за свого суперника, а інший - покритий лускою срібристого кольору, поступався в розмірах, але мав більшу маневреність. Вони наносили один одному глибокі рани, але ніхто з них не хотів здаватися. Я не могла чути на такій відстані, що там відбувається, але завдяки дару, я ніби перебувала поруч і розуміла все до найдрібніших деталей.
Через деякий час, все ж стало помітно, що темний руар виснажений і почав поступатися противнику. Срібристий ще кілька разів наніс удари по грудях і боках ворога і той впав на бік, важко дихаючи.
- Ти приймеш мене, як наступного Володаря і віддаси силу добровільно? - запитав поваленого срібристий руар.
- Ні. Я помру, але сили моєї ти не отримаєш, - захрипів темний у відповідь.
- Ну що ж, ти сам вибрав таку долю. Моя maalum пробачить мені смерть свого батька, адже я пропонував вирішити все мирним шляхом, - збираючись завдати останнього смертельного удару, голосно сказав срібристий руар.
Але він не встиг опустити руку з гострими кігтями на горло темного, збираючись розірвати його артерії. Невідомо з якого боку в його спину потрапив чорний клинок, просочений отрутою миттєвої дії. Шоковано округливши очі, срібристий руар побачив, як з його грудей стирчить вістря зброї, а крізь пальці, що прикрили рану, витікає кров. Він опустився на одне коліно, не маючи наміру здаватися, адже його чекала кохана, але все було вирішено наперед.
- Вибач, Мел... - завалившись на бік, прошепотів срібристий руар. З його останніми словами з рота витекла цівка крові, а очі закотилися.
Біля поваленого тіла заливався реготом темний руар. Але і йому не судилося вижити. Буквально через кілька секунд його голова зі спотвореним злістю виразом обличчя упала на землю, а тіло безвольно обм'якло. Тільки калюжа крові продовжувала збільшуватися, фарбуючи все в чорний колір. Навколо все завмерло і посіріло, на небі згустилися похмурі хмари. Несподівано пролунав грім, а в землю біля мертвого тіла темного руара вдарила величезна блискавка. Хвиля велетенської сили від того місця початку ширитися, випалюючи все на своєму шляху. Руари, які були поруч, кинулись в різні боки, намагаючись не потрапити під дію цієї незрозумілої сили, але вона була занадто швидка і руйнівна. За долю секунди все було поглинуто темрявою і жодної живої душі на відстані десятків кілометрів не залишилося. Замок також потрапив під дію темного прокляття. Коли не залишилося нікого живого і там, тьма змогла піти. Вона стала повільно випаровуватися, задоволено почвакуючи і піднімаючись вгору до епіцентру, звідки вийшла блискавка.
Таким чином в той день померла основна частина війська Темної Імперії, а владу захопив в свої руки Вальтес Бурес. Саме за його наказом було вбито і Даніеля Полум'яного, і Володаря. Але надовго владу він не втримав. Незабаром сусідні країни дізналися про ту трагедію, а також Королю Сандії стало відомо, що саме там загинув його спадкоємець Аміратінарін Сонячний. Тому Темну Імперію швидко розібрали по шматочках, а всі жителі були жорстоко знищені.
"Ні!" - прокричала я подумки, повертаючись з видіння назад на оглядову стіну, де стояла поруч з Даніелем.
Але нічого вимовити не встигла. Прийшло нове видіння. Тепер я бачила інший розвиток подій.
***
Все почалось так же. Я стояла на цій самій стіні і бачила бій темного і срібристого руара в бойовій іпостасі. Вони продовжували наносити один одному глибокі рани. Але на цей раз я не збиралася просто дивитися, а зконцентрувавши всю свою силу, перемістилася в епіцентр бою.
Я хотіла зупинити їх, щоб не було тих наслідків, що бачила раніше, але ... Опинившись між двох розпалених боєм руарів, один з ударів дістався мені.
Срібристий руар завмер, усвідомивши, що він накоїв. Поранена дівчина впала в його обійми, насаджуючись на кігті сильніше. З її рота вирвався хрип, але вона ласкаво посміхнулася своєму вбивці.
- Прошу, тільки виживи. Не йди слідом за мною. Я знаю, що ти сильний, - сказала вона, перед тим, як втратити свідомість.
Дівчина була ще жива, тому руар прийняв свою людську подобу і, не роздумуючи, разом з нею зник у воронці порталу. В цей час Володар оголосив, що він переміг, що його противник здався і втік з поля бою. Вірні піддані Князя не хотіли в це вірити, але так як вони не знали всього про цю дівчину, не могли зрозуміти, чому Даніель Полум'яний так вчинив. Коли руар тікає, він автоматично визнає свою поразку, що і сталося в даний момент. Всі руари, які були на боці срібристого, стали на коліна перед Володарем. Але вони були йому не потрібні. За його наказом всіх убили без особливого супротиву з їхнього боку.
#3374 в Любовні романи
#816 в Любовне фентезі
#1024 в Фентезі
істинна пара, магія любов інші виміри, кохання і випробування
Відредаговано: 12.02.2020