Знижка на історію, Олени та Лева!!!
Мирного всім дня, сонечка!!!
Запрошую до знижки, що діє сьогодні на першу книгу циклу, "Владні чоловіки". Це історія кохання, Лева і Олени, з роману, "Ти вже належиш мені".
Можна багато розповідати про почуття, сперечати, доводити заперечувати їх існування, але хто б і, що не казав, — кохання є. І ми це розуміє лише тоді, коли по вуха опиняємося в його тенетах. Тоді все навколо стає геть іншим, і ми змінюємося, навіть не помічаючи цього. Бо ми щасливі від того, що кохаємо та кохані...
Схоже перевтілення героїв чекає на вас у книзі, "Ти вже належиш мені".
Уривок.
Поклавши пакунок біля дитини, присіла біля малого, й пригорнула до себе.
— Що трапилося, мій маленький?
— Не плач. Я принесла твій подарунок.
Та малий схлипував, аж трусився, наче не чув її. Взяла малого на руки, це не дозволено, але дитину потрібно заспокоїти. Цей малюк досить спокійний, і такий казус стався вперше.
— Марку, що трапилося?
— Мама не прийшла. — Обірваними фразами, видавила дитина.
Олена зітхнула, міцніше притиснувши хлопчика до себе. Добре відчувала відвертий погляд Лева на собі. Здається від його присутності, тілом забігали муравлі, і воно вже не належало їй. Не могла почуватися спокійно. Розвернувшись, різко глянула на Лева, й суворо наказала.
— Вийдіть, будь ласка. Мені потрібно заспокоїти дитину.
— Взагалі-то, це мій малий, адже я для садка вже задорослий. — Напружено заявив Лев.
Олена на мить закрила очі, й вдаючи байдужість повторила.
— Все одно вийдіть, я віддам вам Марка, коли він заспокоїться. Чи ви й далі збираєтеся стояти, та дивитися як він плаче?
Лев зиркнув на неї холодним поглядом, зміривши з ніг до голови, але мовчки покинув роздягальню.
Олена видихнула. Тіло помітно тремтіло. — Аж ніяк не сподівалася побачити цього чоловіка тут. Повільно приходила до тями. Він сказав, що це його син, отже... В нього діти та дружина. — Боже як соромно? Я переспала з одруженим. Була готова розплакатися, але потрібно заспокоювати Марка. Розповідала малому, що у мами, мабуть, не вийшло приїхати, адже його сестричка дуже маленька, тому мама їй потрібна більше. Обіцяла скинути відео мамі Марка, аби вона мала змогу побачити виступ сина.
Через п’ятнадцять хвилин заспокоїла хлопчика, й одягнувши вивела в коридор до чоловіка.
— Леве Даниловичу, я на перед перепрошую. Я не маю жодного права вам вказувати, але наступного разу, дотримуйтеся обіцянок даних дитині, аби не травмувати дитячу психіку. — Подала чоловікові подарунок. І коли він звівши брови дивився на неї, холодно добавила. — Гарного продовження свята. І не забудьте, що завтра ми чекаємо Марка в садочку.
Повернувшись хотіла піти. Та вже за секунду, відчула як міцна рука чоловіка, стиснулася на її руці вище ліктя. Налякано глянула спочатку на чоловіка, а потім на свою руку, яку міцно тримав він.
— Нам потрібно поговорити. — У пів тону холодно прошипів.
— Я так не вважаю...
?????
wwzh7aD1 — історія Маргарити та Устима.
Приємного читання!!!!❤️
2 коментаря
Щоб залишити коментар, увійдіть в обліковий запис
УвійтиШалена парочка!)) дякую!♥️♥️♥️
Наталья Русанова, Спасибі, люба, за приємний відгук! Обіймаю!!! ❤️❤️❤️
Дякую за промик
Yuliya, Будь ласка! Приємного читання!!!❤️❤️❤️
Видалення коментаря
Ви дійсно хочете видалити повідомлення?
Видалити СкасуватиКоментар буде видалено назавжди.
Блокування коментування
Ви дійсно хочете заборонити можливість коментування?
Заборонити Скасувати