Я особливий автор (флешмоб)
Я особливий автор (флешмоб).
Вітаю всіх! Давненько мене тут не було… Аж тут до мене прилетів від шановного IvasykAnatol цікавий флешмоб.
Отож… з чого почати… В чому моя особливість? Розпочну, напевне, спочатку.
З дитинства дуже любила читати, підходило все, що потрапляло в руки. Чи то книги, чи то навіть мамині газети. Тому, в шкільні роки, мені з легкістю вдавалось писати твори. Ніколи не користувалася ГДЗ.
Але зовні я була не зовсім, якби сказати, відкритою дитиною. Більше у своїх думках. Мені було легше висловити свої мислі та емоції у рядках, аніж сказати вслух. Можливо, тому дались дитячі переживання, стреси, нерозуміння і часом не сприйняття мене окремими людьми, як індивіда. Все це поступово накопичувалось, а в один момент ця чаша терпіння просто переповнилась. І щоб вона зовсім не розлетілась, я цей її вміст почала виливати на папір. Це давало мені неабияке полегшання .
Вже тепер, у дорослому віці, коли вже по-інакшому розумієш цей світ, я поборола емоції тієї маленької дівчинки в собі. Хоча, коли в житті буває, що все летить шкереберть, ця дівчинка знов проситься на волю. Та я ховаю її глибоко, адже тепер я повинна бути сильною. Повинна бути міцною горою, щоб оберігати своїх дітей, огорнути теплом і ласкою, щоб вони ніколи не зазнали того, що пережила я.
І, як вже недавно згадувала одній людині, саме минуле дало мені поштовх не ховатися на самоті з собою, а розкриватися. Нехай я пишу під псевдонімом, але так легше відкритися іншим людям, не боячись осуду, критики. Навпаки, мені цікаво чути думку інших.
Пишу не тільки книги, що вимагають часу і терпіння, але й вірші. От прийшла емоція чи натхнення, закрутились буквально кілька рядочків в голові, іду і нотую.
Незнаю, можливо, в тому моя особливість як автора. Але в цьому я відчуваю свій кайф. Що на деякий час я покидаю цю буденність і зависаю в паралельному світі, який створю сама, і в якому мені затишно.
Це свого роду така психологія. Щоби там не було-не закривайтесь в собі. Кричіть, пишіть, рвіть все на шматки , врешті решт, розмовляйте. Але не закривайтесь! Щастя приходить до того, хто його шукає та терпляче чекає!
Ну, а тепер, як же без десерту?
Естафетну паличку передаю нашій солодкій письменниці - Улясі Смольській.
Всім дякую за увагу!
2 коментаря
Щоб залишити коментар, увійдіть в обліковий запис
УвійтиМайже детективна історвя
IvasykAnatol, Ой, тільки не вони((
)))
Видалення коментаря
Ви дійсно хочете видалити повідомлення?
Видалити СкасуватиКоментар буде видалено назавжди.
Блокування коментування
Ви дійсно хочете заборонити можливість коментування?
Заборонити Скасувати