Щось з світом цим давно уже не те,
Раз в ньому стало так багато болю...
Тут правду брехня з усіх кутків мете
Своєю потворною нещадною мітлою.
Нас тягнуть в пекло й кажуть, що там рай,
На муки прирікаючи без співчуття й жалю.
Вогнем палає мій нещасний край –
Все те, що так любила і люблю.
Мабуть, нема тут місця доброті,
Раз суть людська спотворена злобою.
Немає сенсу у цім страшнім житті,
Коли твій брат на тебе йде війною.
Та попри все, я навіть рада,
Що душі вивернуло навиворіт,
Щоб кожен збагнув, де брехня, де правда
Й переконався вкотре – недосконалий світ.
7 травня 2022 р.
Відредаговано: 06.12.2023