ВЛАДА
Сидячи на задньому сидінні поряд з Оскаром, Влада час від часу ловила на собі погляд водія. Чоловіча увага придавала їй сил та підвищувала самооцінку. Невдовзі автомобіль зупинився біля добре освітленої будівлі, в якій нараховувалося шістнадцять поверхів.
- Приїхали, - коротко мовив водій і Влада підштовхнула ліктем Оскара, мовчки подала сигнал ворушитися. Хлопець стрепенувся, відкрив двері, ступив на вулицю та немов природжений джентльмен подав руку Владі.
- Дякую, - сяючи посміхнулась вона.
Плутаючись в довгій спідниці коралової сукні, Влада ступила крок вперед. Довкола знаходилось багато людей, черга з запрошених вишикувалась на декілька метрів. Ставши останніми в черзі, Влада та Оскар обмінялися поглядами: Влада захопленим, Оскар сумуючим. Вона усміхнено спостерігала за тим, як нові гості все прибували і прибували.
- Хвилюєшся? – мовила до свого обранця.
- А що помітно?
- Не знаю, тому й запитую. По тобі важко щось сказати.
- Я не звик до елітних вечірок.
- Якщо залишишся зі мною, ти часто буватимеш на подібних заходах. Для мене дороги відкриті будь-куди.
- Радий це чути, - кисло вимовив Оскар і підійшов до входу, бо настала їхня черга.
Влада велично задрала підборіддя стоячи перед стійкою регістрації. По боках від входу стояли два кремезних охоронці з кам’яними виразами обличь.
- Доброго вечора, назвіть ваші імена будь ласка, - проспівала привітним голосом молода особа років двадцяти двох.
- Влада Панова і Оскар… - вона повернулася до нього в очікуванні.
- Петренко, - допоміг він.
- І Оскар Петренко, - швидко підхопила Влада, знову повернувши обличчя до перевіряючої.
На обличчі дівчини відобразився сумнів.
- Вибачте але… Влада Панова є в списку, а от вашого партнера немає.
- Що? Як це? – Влада шоковано вирячила на неї очі. – Перевірте ще раз, будь ласка. Такого не може бути щоб Оскара не було серед запрошених.
Перевіряюча лише знизала плечами і знову вткнулась поглядом в список, перевіряючи імена.
- Нажаль, я не бачу такого імені.
Обличчя Влади перекосило від люті.
- Ви напевне знущаєтесь! – вигукнула вона, позаду почулись невдоволені голоси. – Почекайте, нікуди поспішати! – гаркнула Влада собі за спину.
Оскар трохи схилився до неї.
- Не страшно, значить я не повинен тут бути. Я краще піду щоб не влаштовувати зайвих проблем.
- Нікуди ти не підеш, я зараз зателефоную Анні і ми все владнаємо.
- Ми затримуємо чергу Владо.
- Начхати!
Швидкими рухами діставши з маленької сумочки мобільний, Влада натиснула номер Анни.
АННА
Сміюся над жартами одного бізнесмена тримаючи під руку Романа. Здавалося весь вечір буде грати приємними спогадами. Роман усміхнено поглянув на мене і поцілував в лоба.
- Ти неймовірно гарна в цій сукні, - прошепотів схилившись до мене так, щоб його чула тільки я.
- Ти теж, - шепочу у відповідь та відволікаюсь на телефонний дзвінок. – Вибач, - мовляю до нього та підіймаю слухавку. – Владо? Ти вже приїхала?
Довелося довго вислуховувати гнівну тираду подруги, бачу як Роман хмуриться (до нього долетів сердитий голос Влади).
- Що сталося? – так само пошепки запитав в мене він.
Смикаю головою.
- Гаразд Владо, не панікуй, ми зараз підійдемо.
- Все добре? – запитав Роман, коли я вимкнула дзвінок.
- Влада з Оскаром не можуть потрапити на вечірку, тому що вона є в списках, а Оскара немає.
Роман насупив брови.
- Де вони зараз?
- Чекають на вході. Ти повинен їм допомогти. Оскара я не сильно полюбляю, а от Влада моя подруга. Вона не пробачить мені, якщо її партнера не допустять до вечірки. Що можна зробити з цим питанням?
- Ходімо, - Роман взяв мене за руку і ми разом попрямували до ліфту.
Спускаючись на перший поверх з останнього, Роман весь час хмурив брови про щось сильно роздумуючи.
- Як вони могли не внести його в список? Я просто в шоці. Невже тут працюють одні бовдури? – негодую вголос.
Я помітила Владу з Оскаром на вході та пришвидшила крок, поряд зі мною точно так само крокував Роман.
- Що тут сталося? – грізно запитав він в перевіряючої.
- Одного з гостей немає в списку, тому я не можу його пропустити. Звідки знати, що він не хоче потрапити на захід шляхом омани.
Роман потер очі вказівним та великим пальцями і мовив:
- Все добре, пропустіть їх.
- Але ж… - спробувала запротестувати дівчина.
#2467 в Любовні романи
#1199 в Сучасний любовний роман
#668 в Жіночий роман
любовний трикутник дуже емоційно, протистояння характерів, одержима любов
Відредаговано: 26.06.2023