- Дідусь - нехай розмова з Єгором залишиться лише між нами. Так буде краще. По суті, я навіть не обманюю, тому що дідусь теж допомагав мені думати. В палату ввірвалась Аліса.
- Ох, яка солоденька парочка - вона плеснула в долоні й закотила очі.
- І тобі привіт - невпевнено відповідаю я.
- Це ти їй подзвонила?
- Друг твій мені повідомив про те, що братик мій в лікарні лежить - сьогодні вона ще більш зла, ніж учора. Мене це трохи лякає. - Ти хоч розумієш, що я не зможу оплатити твоє лікування тут? Це надто дорого, Паша таких грошей мені не дасть.
- Не переймайся, я повністю заплатила за лікування Олега - не знаю, звідки в мені взялась сміливість. Просто розумію, що Алісу пора поставити на місце. Може вона й любить Олега, але цього зовсім не видно.
- А ти добре пристроївся. Мала мажорка оплачує тобі лікування. Може вона ще й за твою квартиру платитиме?
- Якщо потрібно буде, платитиму. А ти взагалі вийди з палати. Олегу потрібен спокій, а не твої істерики. Хоч би спитала, як брат себе почуває. Як тобі не соромно? Олег розповідав про тебе лише найкраще. Я навіть подумати не могла, що ти така черства скотина - востаннє я так говорила ще в дитбудинку, коли мене дуже сильно образили. Потім довелось відплачувати здоров'ям за власні слова. Та зараз сміливість бере керівництво наді мною, і ніякий страх цього не зупинить.
- Соня має рацію, тобі краще піти.
- Ось як ти заспівав? Потім не приходь до мене плакатись, коли вона награється дорослим дядьком і знайде собі когось молодшого.
- Алісо, закрий рота і вийди, будь ласка, з палати.
- Ти ще пошкодуєш про те, що зв'язалася з ним. Запам'ятай мої слова.
- Обов'язково.
- Не думав, що маленька Соня може бути такою сміливою.
- Пробач.
- За що?
- Все ж таки вона твоя сестра.
- Так. Але ж ти сказала правду. І вчора про нещасливе життя ти все правильно сказала.
- Не думав поговорити з Алісою? Їй потрібна твоя підтримка.
- А що я зроблю? Вона мене слухати не буде. Шлюб з Пашою сильно змінив її. Він хороший, але Алісі постійно чогось не вистачає. Дитина могла б змінити їхні стосунки.
- Якщо Аліса любить свого чоловіка. В іншому випадку це не матиме ніякого сенсу.
- Думаєш, це був шлюб з розрахунку?
- Не виключаю такого варіанту. Або ж "пройшла любов - зав'яли помідори". Однозначно можу сказати, що твоїй сестрі потрібна допомога.
- І що ж ти пропонуєш?
- Є одна ідея. Я, звичайно, не дуже хотіла це робити, але доведеться.
- Ти про що?
- Треба підключати маму.
- А вона нам чим допоможе?
- Якщо правильно підлаштувати ситуацію, - починаю ходити по палаті, намагаючись придумати план дій, - Маша зможе вивчити її психологічний стан. Це все важко і потрібно достатньо часу, тому краще влаштувати стресову ситуацію. В стресі емоції виражаються сильніше. І це не лише злість. Будь-які емоції стають сильнішими. В такі моменти легше, якщо можна так сказати, проникнути у підсвідомість і зрозуміти, що відчуває співрозмовник.
- Ніколи не помічав такого.
- Може тому, що ти не робив це цілеспрямовано. Коли обидва співрозмовника відчувають стрес, вони не задумуються про почуття інших. Це відбувається у більшості ситуацій.
- Окей. Як ти збираєшся помістити Алісу в стресову ситуацію?
- Можна попросити маму прийти до твоєї сестри з конкретною претензією.
- Якою, наприклад?
- Вона може попросити Алісу поговорити з тобою.
- Навіщо?
- Ти можеш не перебивати?
- Мабуть, ні - Олег усміхнувся. Відповідь була несподіваною для мене, тому мої губи також розтягнулися в усмішку.
- Мама може попросити Алісу переконати тебе не зустрічатися зі мною.
- І в чому ж тут стрес?
- Якщо мама буде перечисляти твої псевдо негативні сторони, Аліса почне тебе захищати. Це працює на рівні підсвідомості, коли ображають твоїх рідних.
- Чому псевдо? У мене негативних якостей багато. Можна просто сказати правду.
- Не чіпляйся до слів, прошу.
- Аліса не буде говорити з Машею. Хіба що якщо її обманом привести на сеанс психотерапії.
- А це ідея. Треба її закрити з мамою в одній кімнаті. Аліса буде в паніці, але Маша її заспокоїть, і вони зможуть нормально поговорити. Геніально.
- Хоч щось корисне придумав.
- Олег, ти себе недооцінюєш.
- Думаєш?
- Впевнена в цьому - сідаю біля Олега. - Ти розумний, добрий, класний. Так, маєш певні недоліки. А хто їх не має?
- У тебе нема.
- Не вигадуй. Можу тобі назвати купу своїх недоліків.
- Спробуй.
- Я завжди лізу туди, куди не просять.
- І цим ти допомагаєш людям. Подивись на Машу з Єгором.
- Окей. Я часто нав'язую іншим свою думку.
- Не помічав такого.
- Зі мною важко сперечатися.
- Мені це подобається.
- Ти якийсь дивний.
- Єгор каже, що я просто закохався.
- Хм, в кого? - сміюсь.
- Та не знаю - мені чомусь дуже хочеться поцілувати Олега. Він викликає в мені дивні бажання.
- Щось ми від теми відірвалися. Як ти пропонуєш заманити Алісу на прийом до мами?
- Є ідея, тільки потрібно зачекати кілька днів.
- Що за ідея? І навіщо чекати?
- Зустріч можна організувати тут, у палаті. Зараз мені рекомендовано постійно лежати, тому вийти з палати надовго я не зможу, медсестра за цим слідкує. Дочекаємось, коли мені стане легше. А ще краще почекати до виписки. Я попрошу Алісу приїхати, вона зайде в палату, де її чекатиме Маша. Там ми їх і зачинимо...
#2444 в Молодіжна проза
#9541 в Любовні романи
#3757 в Сучасний любовний роман
Відредаговано: 16.01.2021