Мілана.
Це був звичайний літній вечір, коли я поверталася додому. Саме сьогодні я дізналася, що здорова, лікування, яке я проходила завершилося успішно. Декілька років ми з моїм чоловіком намагалися завести дитину, але після багатьох спроб все марно. Тому саме я наполягала на тому, щоб пройти обстеження. І після довгих вмовлянь Віктор таки здався. І ось вже довгих два роки я приймала ліки та проходила потрібні процедури, щоб нарешті змогти стати матір'ю. Цього ранку прийшли результати моїх аналізів та обстежень й диво таки сталося. У мене все добре.
На радощах я відпросилася з роботи, накупила фруктів та шампанського й швидко помчала додому. Серце відбивало шалений ритм, я з хвилюванням підіймалася на третій поверх, де знаходилася наша квартира. Відкрила двері та тихо увійшла, зняла легкі босоніжки й пішла до кухні. Я хотіла приготувати романтичну вечерю й порадувати коханого, але раптом почула якісь голоси. Вони лунали зі спальні й належали Віктору та ще якійсь жінці.
Підійшовши ближче стала прислухатися до голосів.
– Вітю, й довго це триватиме? - запитала жінка і її голос був дуже знайомим.
– Що саме? - перепитав чоловік.
– Наші стосунки. Ми й надалі будемо ховатися наче діти тримаючи в дурнях наших знайомих і твою Лану.
– Натусю, люба, зачекай ще трохи. Обіцяю, що дуже скоро поговорю з дружиною. Просто зараз вона у такому стані, що я не можу її покинути, - сказав Віктор, а мені наче ніж у серце встромили.
Як він міг? Та ще й з Наталею моєю найкращою подругою. Тепер вже колишньою.
– Справді? Вітю, скільки разів тобі повторювати Лана не хвора. Вона просто вміло маніпулює тобою от і все.
– Нато, ти не права. У Лани безпліддя, вона наче невгамовна бігає по лікарях намагаючись вилікуватись. Для неї розлучення буде ударом.
– Так? А те що твоя дитина ростиме без батька це для неї не буде ударом? А тебе тільки твоя неповноцінна хвилює, - крикнула Ната і я вкотре впевнилася, як небезпечно повністю довіритися чужій людині.
– Яка ще дитина? - не зрозумів Віктор.
– Наша, Вітю. Я вагітна від тебе, тепер навіть не знаю залишати цю дитину чи ні.
– Натусю, але як? Ми ж навіть не одружені. І взагалі мені хотілося трохи пожити для себе. Провести більше часу з тобою.
Слова чоловіка все розклали по своїм місцям.
Він був наче доросла дитина, яка ще сама потребує материнської уваги. Навіть якби у нас народилася спільна дитина йому б вона була непотрібна. Піддавшись пориву я різко відчинила двері й увійшла.
Ната та Віктор оголені лежали у ліжку обіймаючи одне одного й від подиву витріщилися на мене.
– Нато, не потрібно ніякого аборту, твоя дитина повинна мати батька. Ми розлучаємося з Віктором.
– Лано, ти ж чорт, коли ти прийшла? - крикнув Віктор й почав шукати свої штани.
– Не важливо, я бажаю вам щастя з Натою, а тепер, будь ласка, збирайте свої речі й вимітайтеся звідси, - ці слова далися мені дуже важко. У горлі стояв ком, а на очі набігали сльози.
– Лано, заспокойся, будь ласка, ти все не так зрозуміла. Дозволь я тобі все поясню, - почав виправдовуватися Віктор й це виглядало так огидно.
Мій чоловік виявився звичайним негідником. Але попри все це я кохаю його й не уявляю як зможу забути.
– От і прекрасно, все налагодилося саме по собі. Вітю я йду, чекатиму тебе внизу, - промовила Наталія й гордо підняла підборіддя.
Я дивилася на цю картину й мріяла як найшвидше позбутися цих двох. В грудях стисло від болю й ще трохи здавалося втрачу свідомість.
– Лано, може ти ще передумаєш? Бо якщо я піду, то більше не повернуся. Ти ж розумієш, - почав погрожувати мені мій чоловік.
– То йди, все одно після того що сталося не знаю як ми будемо дивитися одне одному в очі.
– Гаразд, якщо ти так хочеш. Вона хоча б дитину народити мені зможе, а то тебе весь час доводилося тільки жаліти, - промовив Віктор.
– Та пішов ти до біса, – зривається у мене з губ. Не витримавши даю сильного ляпаса цьому виродку від чого він навіть трохи зігнувся.
Саме сьогодні кладу крапку на нашому подружньому житті. Більше ніхто й ніколи не буде розповідати мені як жити. Досить. Ця зрада змінила мене назавжди.
Шановні читачі якщо вам сподобався початок історії діліться своїми думками й не забувайте про зірочки. Буду дуже вдячна. Приємного читання!