- Отже, донечко моя, прийшов час, - Хрос вирішив якнайшвидше закінчити справу передачі влади, доки норовлива принцеса не передумала. - Я знову викликаю своїх старших дітей, скориставшись твоєю свідомістю. Тільки тепер ти не спиш і зможеш бачити та чути їх так само, як і мене. Ти не проти, доню?
Алька розгублено кивнула.
- Добре, доню. Тоді, перш за все, тобі слід привести себе до ладу, - старий король кивнув на її подерту й пом'яту сукню. - Іди до ванної кімнати, а я підберу тобі нове вбрання.
Привівши себе в порядок, дівчина побачила сукню з чорного оксамиту і червоної парчі з корсетом і щільним каркасом, що підтримував широким дзвоном спідницю. До вбрання додавалося кольє і сережки з великими рубінами, оправленими в золото. Алька спочатку запротестувала проти такого помпезного вбрання, але батько заспокоїв її, пояснивши, що цю сукню їй доведеться одягнути лише на коронацію, решту часу вона буде вільною у виборі одягу.
Коли Алька була готова, Великий Хрос наказав їй стати біля його трону.
- Розслабся, дочко моя, пусти мене у свою свідомість. Я проведу невидимими шляхами до цієї зали душі твоїх братів і сестер.
Дівчина згідно кивнула. Відпустивши напругу, вона відчула легке запаморочення. Зал ніби заволокло білим туманом, в якому почали проступати знайомі образи. Старші діти короля Кранії виникали один за одним, ущільнювалися, стаючи цілком матеріальними на вигляд, і, церемонно кланяючись, у повній мовчанці займали місця вздовж протилежної стіни.
- Діти мої, - пролунав громовий голос Хроса, - я зібрав вас сьогодні заради найважливішої події в історії нашої країни. Але, перш ніж почати, я оголошую, що прощаю вас за все, що ви зробили через свою дурість, бо настав час прощати. Настав час мені покинути створену мною країну, покинути цей світ назавжди. І передати тягар влади до рук одного із моїх дітей. І це, згідно вибору шести старших братів і сестер, до якого приєднуюсь і я, ваш батько - молодша принцеса Кранії Алія.
Старші принци та принцеси здивовано перезирнулися. Так, розмову з батьком мав кожен наодинці, але ніхто не очікував, що нещодавно знайдену сестричку підтримають усі інші.
Король обвів очима своїх дітей. Так, він мудро підвів кожного до цього нелегкого вибору, але тепер слід закріпити право Алії на владу, адже стовідсоткової впевненості, що його діти й надалі залишаться вірними у цьому виборі, немає. Він, зробивши багатозначну паузу, продовжив:
- А зараз я, як бог цього світу, бажаю висловити свою останню волю. У мене ще залишилися магічні сили для реалізації майбутнього, що цікавить мене.
Діти Кроса кидали на батька стривожені погляди. Що він міг ще вигадати, цей старий хитрун?
- Почнемо з того, що принцеса Алія неохоче прийняла мою пропозицію стати королевою Кранії, і я пообіцяв їй, що вона прийме на себе цей тягар лише на двадцять років, за які країна має бути повністю відновлена і життя в ній упорядковане. Через зазначений термін трон буде переданий моєму онукові, який вбере в себе все найкраще, що властиве нашому роду, і стане великим королем.
Увага! Завершення роману "Магія Чорнобиля" - 27 липня! І того ж 27 липня - початок нової історії!
#1180 в Любовні романи
#297 в Любовне фентезі
#27 в Фантастика
#7 в Постапокаліпсис
сильна героїня, любов і доля, апокаліпсис у паралельній реальності
Відредаговано: 27.07.2024