Довгоочікувана розмова… Якою вона має виявитись складною…
- Ти знаєш, доню, що сьогодні я маю передати владу над Кранією одному зі своїх дітей.
- Так, тату. Ти вже зробив вибір?
- Так, доню. І не лише я. Вночі я зустрівся з кожним із моїх синів і дочок, щоб дізнатися їхню думку. Для цього мені довелось скористатися твоєю свідомістю, яка вже була пов'язана з рідними братами та сестрами. Ти не гніваєшся за це на мене, принцесо Аліє?
- Я навіть не пам'ятаю нічого, - знизала плечима дівчина. – І який результат?
- Він тебе здивує.
- ?..
- Усі шестеро братів і сестер готові присягнути у вірності тобі, принцесо Аліє.
- Та це жарт! - пирснула дівчина.
- Зовсім ні. І я теж приєднався до їхньої думки. Я хочу бачити на троні тебе, доню.
- Ні!
- Але я не можу поставити на чолі Кранії дітей, які зрадили мене!
- Ти маєш пробачити їх, батьку! Вони давно розкаялись!
- Навіть якщо я пробачу їх, я не хочу бачити недостойних на троні!
- Вони змінилися! Ти просто не помічаєш цього! - тупнула ніжкою Алія.
- У тебе характер справжньої королеви, дочко.
- Батьку!
- Які ще аргументи ти висунеш?
- Я не знаю, як правити країною!
- Твої брати і сестри готові допомагати тобі у всьому, навчати тебе азам правління, давати поради. Ти швидко вчишся, а всі необхідні для королеви якості вже маєш.
- Я не хочу відповідальності!
- Але ти моя дочка, отже, відповідальність за країну вже лежить на тобі за правом народження.
- Я - молодша дочка! У мене є старші брати та сестри! І я в черзі на трон – сьома!
- У богів інші критерії. Право влади передається найгіднішому.
- Мене за це ненавидітимуть брати та сестри!
- Я вже казав, всі згодні передати владу тобі і навіть готові скласти присягу вірності.
- Чому?
- Усі вважають тебе найдостойнішою, принцесо Аліє.
- У мене недостатньо сил!
Хрос загарчав, ця дитина може вивести з себе навіть бога. Тепер йому здавалося, що нічні перемовини зі старшими дітьми, і навіть із непокірною Фреєю, були простішими, ніж вмовити молодшеньку одягнути корону.
- Добре, що ти росла далеко від мене, Аліє, я не витримав би твого характеру!
Дівчина гнівним поглядом дивилась на батька, але продовжити суперечку їм не вдалося. У повній тиші почулися якісь дивні звуки. Майже непомітні для звичайного слуху, десь на рівні переходу в ультразвук, але чітко вловлювані магічними почуттями. Алька та Хрос почали стривожено озиратися.
З вікон і дверей проривалися в замок чорні крапки, наче мухи, спочатку одинаки, але поступово їх ставало дедалі більше.
- Зона прорвалася до замку! – закричав король. – Вона входить такими дрібними частинками, що захисна система не реагує!
#1180 в Любовні романи
#297 в Любовне фентезі
#27 в Фантастика
#7 в Постапокаліпсис
сильна героїня, любов і доля, апокаліпсис у паралельній реальності
Відредаговано: 27.07.2024