Останнім часом стогін про непомірну жіночу меркантильність від осіб чоловічої статі досягли свого апогею. Якщо послухати цих страждальців, то жінки тільки тим і займаються, що безсоромно об'їдають їх у ресторанах до останнього рубця, віджимають їхнє багатомільйонне майно, а після того, як дістануть заповітний штамп у паспорті, починають стрімко товстіти і лінуватися, масово звільняючись з роботи. Адже тепер є шия, з якої можна звісити ноги.
Якось у нас так виходить, що про чоловічу меркантильність навіть говорити не прийнято. Жінки, якщо й згадують, то це не хор обурених голосів, а поодинокі випади, як укуси комара. Чи можна через це вважати, що чоловічої меркантильності немає, а жіноча цвіте буйним цвітом? Чи все-таки ситуація насправді виглядає саме навпаки - жінки не говорять про жадібність чоловічу через те, що позбавлені її самі? На відміну від тих, хто скрізь тільки й пише про жадібних жінок, які так і норовлять затягнути бідолаху, що зазівався, в мішленівський ресторан, нахабно набити там рот лобстерами і пельменями на його піврічну зарплату і безсоромно піти, не розплатившись своїм білим комісарським тілом.
На просторах інтернету тисячі коментарів від чоловіків, які скрізь себе розхвалюють, пристаючи до жінок із запитанням – навіщо мені жінка? Я сам заробляю, готую, а за її «вареник» платити просто так не збираюся. Зверніть увагу, чоловіки подібні розмови не вважаються меркантильністю.
Далеко не потрібно ходити, скрін коментаря, що чудово ілюструє безкорисливість і галантність сучасних кавалерів:
«Але за каву таки треба оплатити чоловікові. Все-таки він чоловік. Як так то» - якщо ви одразу позиціонуєте себе як жінку, то згоден – чоловік просто ЗОБОВЯЗАНИЙ заплатити. А ви йому мінчик, як жінка… Так?» - один із коментів під постами.
Іншими словами, чоловік готовий платити тільки в обмін на щось конкретне, і це має бути обов'язково. Але це жодного разу не про меркантильність та корисливість. Тому що меркантильні та корисливі лише жінки - це тільки вони хочуть щось в обмін на свій "вареник".
Свою позицію чоловік пояснив досить невибагливо:
«Якщо чоловікне в змозі заплатити за каву – то згоден, такого просто жаль. А якщо чоловік НЕ ХОЧЕ оплачувати щось людині, яку бачить вперше у житті? Особливо якщо ця людина починає дути губки та презирливо кривитися. Тоді що скажете?»
Що означає "НЕ ХОЧЕ" платити тому що "практично незнайома людина починає надувати губки"? Тобто до цього з усіх боків позитивного чоловіка раптом підсіла якась ліва тітка і почала надувати губки, нахабно вимагаючи оплатити їй каву? Складається відчуття, що чоловіки настільки зубожіли, і фінансово і душевно, що готові жінці горло перегризти, якщо вона не погоджується сплатити свій пиріжок на побаченні, куди сам же галантний кавалер її і запросив або на крайній кінець надати доступ до свого тіла за цей його щедрий фінансовий жест. Крім презирства і жалості такий, вибачте, чоловік в очах адекватної жінки нічого більше не заслуговує. І, зрозуміло, те, на що він сподівається обміняти цей пиріжок, не отримає однозначно. І не тому, що не заплатив за жінку, а тому, що такий чоловік не викликає бажання.
Іншими словами, якщо жінка хоче отримати конкретику з фінансових питань, то вона нахабна та цинічна, а якщо чоловік відкрито заявляє "а що я отримаю натомість?", то це жодного разу не про меркантильність. Тут і криється головний парадокс двоїстості та зворотного боку меркантильності.
Жінки відкрито говорять про свої інтереси та про те, що їм потрібно, хоча б тому, що вони менш захищені у фінансовому плані, взяти хоча б період вагітності та відновлення, декрет.
Жінка зобов'язана дивитися в майбутнє та оцінювати чоловіка з погляду його платоспроможності. Це скоріше питання її виживання. Насправді жіноча меркантильність обумовлена Природою. А всі ці гіркі розповіді про шуби, айфони, діаманти, лобстери та Балі - плід хворої уяви тих, хто і себе прогодувати не здатний, що вже про майбутню родину заїкатися. У звичайному житті звичайних людей з реально корисливими і егоїстичними жінками стикаються одиниці, і це явно не той типаж чоловіків, які населяють всесвіт інтернету і гірко стогнуть про пустожерок, які безсоромно випивають філіжанку кави за їх рахунок, тим самим пробиваючи суттєвий пролом у їх місячній зарплаті.
Звідси напрошується цілком логічний висновок – чоловіки на грошах набагато більше зациклені, ніж жінки. Бояться переплатити і не дай Боже не отримати щось за свої гроші. Але з такою людиною не те, що сім'ю, а й нормальні взаємини не збудуєш.
При цьому найчастіше такі чоловіки про рівність стогнуть лише у фінансовому плані, решта - це "жіночі обов'язки":
«А як оцінюєте жінку, яка не люить готувати, прибирати, няньчитися з дітьми? Я не про те, що вона зобовязана цим займатися, але для мене жінка, яка усього цього не люить, просто «антисекс».
Тоді як чоловік, скрупульозно підраховуючий на потній долоньці гривні, щоб не дай Боже, переплатити за жінку її тістечко, просто вогінь і ходячий афродизіак.
З повагою, ваша Ріна Март. Не забудьте тицьнути кнопку «Підписатися»
#5 в Не художня література
#145 в Сучасна проза
психологія відносин, іронічна філософія, психологія сімейних стосунків
Відредаговано: 26.07.2024