Жив одного разу хлопчик по імені Олег в сучасному місті, захоплюючись спостереженнями за птахами і гортанням сторінок книжок про них. Часто він виходив на прогулянку в парк поринути в природу і обдивлятись на співучих пернатих. Одного разу під час прогулянки, нестерпна жара змусила його зупинитися і розглянути поток води, що плив під великим мостом Він втамував спрагу руками, перекинутими на поручень мостику, коли раптом почув гучне падання зверху. Зляканий, Олег стрімко оглянувся й убачив, що великий займистий птах, по-небесному злетів зі своєї звисокої прекрасної сосни і швидко підлетів до моста. Він встигнув зберегти Олега від передчасної смерті, втягнувши на себе увагу чоловіка, який на швидкості налетів на хлопчика на мотоциклі, і пройшовши діаметрально біля його обличчя. "О, мій Боже!", - пробурчив чоловік. "Хлопчику що-небудь не стало?", - питаючи про Олега, він глянув з великою скрутою на величезного пернатого героя, який безмятежно сидів на перилі мостику, дивлячись на наляканого чоловіка своїми великими чорними очима. "Ні, все гаразд, - відповів Олег - мій порятунок - це заслуга цього птаха. Йому варто відклонитися і подякувати ".Вони разом з чоловіком так і зробили .
З того дня Хлопчик Олег завжди згадував дитинство з цим великим, прекрасним птахом, який врятував йому життя. Він навіть написав твір про свою пригоду і шлях справжнього "пташиного" передбачення, і вчителька всім розповідала його прекрасну історію, якою хлопчик хвалився всім учням. Він завжди оглядався навколо себе, шукаючи цього великого пернатого охоронця і бачив, що його улюблена сосна вже давно розрослася й практично вийшла з рівня ґрунту. Він знає, що це через те, що його екологічна місія збереження природи є високою, високою місією. Він знає, що його друг птах - прекрасний символ цієї місії - виконав свою високу місію, але повернувся на дерево, щоб продовжити спостерігати за світом.
#1614 в Фентезі
#383 в Міське фентезі
#767 в Різне
#136 в Дитяча література
Відредаговано: 18.05.2024